DEL 9
Är det här kvinnan från fattighuset?
Damen här är anställd av styrelsen.
Litar du på henne?
Du tror inte att en kvinna kan ha en hemlighet, antar jag?
Jag vet att det finns en, som de alltid har tills den koms på.
Och vilken skulle det vara? Förlusten av deras goda rykte.
Om en kvinna har del i en hemlighet som kan få henne hängd är jag inte rädd...
Jag hatar det. Det är som om djävulen ryter.
Kom in, kom innanför.
Den här kvinnan vet det va? Det gör hon.
Du var med den gamla barnmorskan, den natten då hon dog.
Han menar gamla Sally. Håll din tunga i styr.
Hon berättade något? Om modern till ett barn
med namnet Oliver Twist, ja.
Kom med upp.
Kära Mr. Maylie, detta är ett kort brev för att berätta
att vi är upptagna med att packa och imorgon åker vi mot London
på väg mot kusten, där vi ska bo för hälsans skull.
Tanken på London skrämmer mig lite.
Mrs. Maylie har affärer där och vi stannar i tre dagar.
Kanske kan vi ses där?
Rose pratar ofta om er.
Läser du fortfarande Oliver? Du blir sen till middagen.
Förlåt Mrs. Maylie. Du har blivit en riktig bokmal Oliver.
Ja, verkligen.
Lägg till 5 pund i guld och jag berättar allt jag vet, men inte innan dess.
För en hemlighet som kanske inte är värd någonting när den avslöjas.
Sådant mognar med tiden, som ett gott vin.
Om jag betalat för ingenting?
Då kan du lätt ta tillbaka ditt guld. Jag är ensam och obeskyddad.
Du är inte ensam och obeskyddad. Jag är här.
Du är en dumbom, håll tungan i styr.
Han är din make. Precis vad jag trodde.
Desto bättre. Det är säkrare att ha med två att göra när de delar samma vilja.
Här, samla ihop dem.
Snabba dig kvinna.
Jag var med Sally när hon dog. Ingen annan där?
Helt ensam. Fortsätt.
Hon talade om en ung kvinna som några år tidigare hade fött ett barn
i just den säng där hon låg döende.
Allt faller på plats. Barnet var Oliver Twist.
Ett namn jag gav honom till följd av... Förlåt min kära.
Hans mor dog vid födseln och sköterskan stal något från liket.
Jag visste det? Något modern bett för
att bevaras för barnets skull.
Sålde hon det? Var, när, till vem? Nej.
Innan hon hann berätta mer för mig så dog hon.
Det är lögn. Hon berättade mer.
Mig ska man inte leka med.
Jag tar livet av er för att få veta. Hon sa inte ett ord till...
Men efter att hon dött hittade jag en lapp i hennes hand.
Vad stod det på den? Ingenting.
Det var ett pantbankskvitto. För vad? Löste du ut det?
Ja, två dagar innan tiden gick ut.
Du behöll det. Berätta för mig!
Jag tänkte att det kunde komma till nytta någon dag.
Du har det. Var är det?
Här.
Precis som jag fann den. En medaljong med inskriptionen Agnes.
lnuti ligger två hårlockar och en vigselring,
inskriberad med ett datum några månader innan barnet föddes.
Är det allt? Allt.
Ni håller tyst om det här, inte sant? Det gör han.
Om ni någonsin ser mig igen så vet ni inte vem jag är.
Det kan du lita på, Sir. Det gläder mig att höra.
För er skull. Ge er av genast.
Vänta. Jag vet ingenting om det här och jag vill inte veta.
Det är säkrast så. Men det är två saker jag måste fråga.
Du kan fråga, men om jag svarar är en annan sak.
Är det vad du var ute efter? Ja. Nästa fråga?
Vad kommer du att göra med den? Kan det användas mot mig?
Aldrig. Inte mot mig heller.
Utan denna finns inte ett ynka bevis,
inte det minsta belägg värt pappret det är skrivet på...
Jag är fri...
... från allt.
Floden.
Om man slängde ner en kropp där, var skulle den vara i morgon?
2 mil nedströms och söndertrasad i bitar längs vägen.
Om havet någonsin släpper sina döda, som böckerna säger att det kommer,
behåller det sitt guld och silver för sig själv.
Och det här skräpet med det.
Det är borta.
För evigt.
Hemligheten om Olivers födsel drunknade tillsammans med den.
Här kommer de, friska och krya. Du oroar dig i onödan, Rose.
Barnet är säkert med Giles. Jag vet, men det är bara det
att kräket Fagin redan har slagit klorna i Oliver två gånger i London.
De är bara ett par minuter sena.
Var det en skojig tur? Ja, väldigt, frun.
Vi åkte in till London, frun. Och såg de stora båtarna.
Var kusken med hela tiden? Säkrast så, fröken.
Att det finns så fantastiska platser i London.
Du hade inte så mycket tid sist. Det känns som så länge sedan.
Giles, gör du i ordning Olivers bad. Jag tar hand om det, frun.
Det finns mycket kvar att se Oliver. Ja, frun.
Frun, träffar vi Mr. Harry snart Harry? Varför, vad får dig att fråga?
Jo, jag trodde han sa att han bor i London nu.
Kanske det. Men då vi bara är här en kort tid, ska vi inte störa honom.
Oliver fick inte idén från mig, faster.
Det tvivlar jag inte på, min kära.
Lika lite som jag tvivlar på att du delar hans iver efter att träffa Harry.
Men det är bäst om jag håller dig borta från min son.
Tid och frånvaro kommer att lätta på din olycka.
Jag kommer säkert bli gladare när vi lämnar London.
För Olivers skull, såväl som min egen.
Jag önskar att jag aldrig gjort den där stöten med Toby.
Den där pojken. Jag ska krossa den där Oliver som...
Om jag fick tag i honom. Det är överspelat nu Bill.
Varför sitter jag då fast här? För att Fagin sa det.
Han är en djävul, men han är slug. Det är han.
Han lovade en massa gott men har inte varit i närheten
de sista tre veckorna.
Ge mig något att dricka, kärring.
Allt väntandet tömmer en på krafter. Jag föredrar att vara uppe på benen.
Fagin sätter dig snart i arbete. Du är värdelös för man och djur.
Värdelös? Skötte inte jag dig genom frossan?
Sov inte för att ta hand om dig, tills du blev ditt gamla jag igen?
Du skulle inte vara så snabb till nävarna om du tänkte på det, va?
Nej, det skulle jag inte.
Satan, nu bölar flickan igen. Det är ingenting, bry dig inte om mig.
Vad står på här, mina kära? Bry dig inte om det.
Vilka onda vindar för dig hit? Inget ont, kära du.
Vi har något gott med oss. Packa upp paketen pojkar.
En kaninpaj, Bill. Två köttpajer som smälter i munnen.
Ett par hekto av det bästa teet. En bit Gloucester.
Och slutligen, det fylligaste portvin du någonsin smakat.
Och en kvarting gottis till Nancy. Allt genom stora utlägg.
Mina utlägg. Struntprat!
Vad menar du med att lämna en att svälta i en månad, din falska vagabond.
Skär mig en bit av pajen. Bara lyssna på honom pojkar.
Vi som tog med alla dessa läckerheter.
Jag har knappt haft mat och brunnit av abstinens.Varför kom du inte?
Jag var borta från London, kära du.
För att lägga vantarna på guld jag aldrig ser röken av, eller?
Nej, jag har letat efter Oliver Twist. Och? Har du hittat honom?
Det gör vi.Vilken dag som helst.
Du lämnar mig att svälta här tills jag gör vad som helst,
till vilket pris som helst. Sen kommer du med foder och tror du är välkommen.
Du har ännu inte hittat glinet.
Behandla mig så och vi kommer att dingla tillsammans för vad jag vet.
Det svär jag på, Fagin. Bli inte arg. Jag glömde inte dig.
Var är varorna då? Jag vill ha lite. ldag!
Jag har inte ett öre på mig. Det har du aldrig.
Men du har massor där hemma och jag måste ha idag!
Jag skickar lite med en av pojkarna. Nej, det gör du inte.
Den sluge är för slug. Och Charley är full av upptåg.
Nancy går med dig. Om vill det.
Ja, med en gång. Jag är redo.
Försvinn och låt inte den gamla skurken lura iväg dig
dig med mindre än fem pund.
Vänta här ett tag, kära ni. Du vill inte att vi ska se var
du har värdesakarena, va?
Lyssna på pojkarna. Det är inget att prata om, inte alls.
Ni kan komma in nu.
Det är ett fattigt yrke utan tacksamhet. Men jag tycker om att ha ungdomar
omkring mig och jag står ut.
Ja, visst gör han. Visst.
Är det inte dags för dig och Charlie att röra på er?
Vi är på väg.
Självklart, min kära Nancy. Självklart.
Är Fagin hemma? Har du avtalat tid, min gode herre?
Jag har en stark knytnäve. Ja, och Fagin har hårda nypor.
Var är han? Han är där inne.Vi är på väg ut.
Vem är det här? Bara ännu en av mina ungdomar.
Ge dig nu av Nancy.
Jag har sett... Vänta.
Nu kan vi prata. Jag har sett henne förr.
På the three cripples, hon går dit med Sikes.
Var har du varit den senaste veckan? Skött mig själv.
Hoppas att du inte tänker förråda mig. Ingen har gjort det och överlevt.
Jag har sett till att du inte kan förråda mig.
Nej, vad är det här? Vi är vänner, partners.
Partners stjäl inte från varandra. Stjäl? Nej, jag förvarar bara några
av våra papper, för bådas vår säkerhet.
Pojken är tillbaka i London.
Oliver i London? l Putney? Ja.
Med de där människorna? Maylies, ja.
Må djävulen ta honom och dem och alla andra som lägger sig i.
De kommer inte att störa länge till.
Lilla Oliver, tillbaka i London.
Nu har vi honom.
Det är din tur. Oj, är det?
Du var mil borta. Inte många mil.
Jag tänkte på hur olikt det är mot första gången i London.
Det nuvarande sällskapet är mindre otrevligt, hoppas jag?
Med magen full och gott om sprit, det sätter hjärtat på rätt plats igen.
Det finns mer. Betalat för ur Farins ficka.
Drick upp, Bill. Hör på dig!
Du gnäller alltid och nu när jag fått nog är det "drick upp, Bill".
Jag är glad att se dig munter för en gångs skull. Kom igen!
Du har tömt tre flaskor och det märks knappt.
Ta mig tusan. Du är nervös som en katt kring het gröt.
Vad är det? Inget.
Du är verkligen något extra, Bill.
Ett vandrande fylleslag är vad du är.
Jag skulle vilja veta...
Vad som rör sig i ditt huvud. Många saker, Bill.
Men vad är för kostigt med det?
Det ska jag berätta...
Om du inte har fått feber... Det är något jag inte gillar.
Något farligt.
Jag?
Farlig?
För dig, Bill?
Nej, fan ta mig. En mer trofast tjej finns inte,
annars hade jag skurit halsen av dig för länge sedan.
Jag kunde inte göra dig ont ens om jag försökte, min kära Bill.
Kom och sätt dig hos mig.
Får se en munter min.
På riktigt, annars fixar jag om ansiktet så du inte kan hitta den
ens när du vill.
Sådär, Bill. Är det bättre?
Det är bättre.
Det är min gamla Nance.
Min trofasta tjej.
Du har feberfrossan på gång, det är vad det är.
Det var så det var för mig.
Feber ena dagen, frossa nästa. Du kommer över det.
Du kommer nog över det, ska du se.
Gamla goda...
... Nance.
Droskkusk!
Kan du stanna då?
Till Putney, så fort du kan. Jag kör inte såna som dig.
Du skulle köra djävulen, bara han betalade nog.
Se här, pengar är pengar, oavsett vem som har dem.
Skynda dig nu.
Vem där?
Jag söker en dam som bor här.
Vad vill du damerna vid den här tiden? Det är en fröken Maylie.
Jag måste träffa henne. Jaså, det måste du?
Snälla, Sir.
Flicka lilla, oss kan du inte lura. Nej, det kan hon inte.
Snälla, jag måste träffa Maylie. Du tror väl inte hon träffar din sort?
Jag har inte tid. Jag måste träffa henne.
Jag har inte heller tid. Nu får det vara nog, du gör intrång.
Följ henne ut, Brittles. Jag gjorde precis det, Giles.
Jamen, gör det igen. Ni får bära ut mig innan jag går,
och jag ska göra allt för att väcka hela huset.
Kan du inte lämna ett meddelande? Jag är inte din springpojke.
Ur vägen. Brittles, hämta polisen.
Nej, stanna här, jag gör det. Gör vad ni vill med mig.
Men gör först vad jag ber om. Giles, vad står på där nere?
Se vad du har gjort, du har stört frun.
Ursäkta fröken Maylie men det är en person som vill träffa dig...
En person?
Du vill tala med mig? Ja snälla, fröken. Och i enrum.
I enrum, jag ber dig. Vilken fräckhet. Ut med dig!
Ni behöver vara så hårda mot flickan. Bara fröken hör de första ord
av vad jag har att säga, för att veta om hon ska kasta ut mig.
Jag talar med henne. Men fröken...
Jag kan lätt ropa på hjälp, Giles, men jag tror inte det blir nödvändigt.
Snälla, berätta vad du heter. Nancy.
Kom, den här vägen, Nancy.
Fröken Maylie är för snäll för sitt eget bästa, Brittles.
Det har jag alltid sagt.
Ja, det har du, Giles.
Det är svårt nog att träffa dig, frun.
Hade jag tagit illa upp och gått, skulle ni fått ångra det en dag.
Jag är ledsen om någon har varit hård mot er.
Snälla, sätt dig ner och berätta varför du har kommit för att träffa mig.
Om de fanns fler som dig, skulle det finnas färre sådana som mig.
Snälla, sitt. Om du är i trubbel, hjälper jag dig gärna om jag kan.
Nej, jag står upp. Jag har inte här för att tigga.
Jag har ont om tid.
Vad står på?
Jag är på väg att lägga mitt liv i era händer, och inte bara mitt liv.
Det var jag som drog tillbaka Oliver till Fagin, den dagen han försvann.
Du? Ja, frun.
Jag är en av de ökända varelser du har hört talas om.
Jag lever bland tjuvar och så illa har det varit sedan dagen jag föddes.
Det är fruktansvärt! Jag finner inte ord.
Fall på knä och tacka för att någon tog hand om dig
och aldrig kände hunger eller fylleri.
Eller värre ting, som jag har. Jag tycker verkligen synd om dig.
Om du visste vad jag är ibland, skulle du verkligen tycka synd om mig.
Det du har att säga handlar om Oliver?
Honom och er båda två. Mig?
Ja, lyssna noga på mig. Jag kan inte stanna länge.
Jag har smugit iväg från dem som skulle mörda mig för att jag är här,
eller tjallar på dem.
Du känner inte Monks? Nej.
Han vet mycket om er, det var genom att jag hörde honom prata som jag fann er.
Jag har aldrig hört hans namn. Han sa till Fagin att det var
djävulens påfund att Oliver skulle komma i er vård.
Har du hört talas om Fagin? Ja.
Monks har slutit ett avtal med honom. Fagin fick betalt för att göra Oliver
till tjuv eller värre.
Men varför? Jag förstår inte. Inte jag heller.
Han svor över Oliver på sätt som jag inte kan upprepa.
Han sa att han har den unge djävulens pengar, men att guld
inte räcker för att tillfredställa det hat han känner mot sin bror.
Sin Bror? Olivers bror? Men hur är det möjligt?
Jag vet inte, fröken. Han sa till Fagin att...
Alla bevis för Olivers identitet var förstörda och de var säkra nu.
Vad betyder det? Vad är allt det här? Sanningen, frun.
Han talade så uppriktigt som en man kan göra.
Han är en fruktansvärd man när hatet väller upp i honom.
Åh, fröken, det är sent och jag måste ta mig tillbaka innan...
Jag måste gå. Du kan inte återvända till
de där hemska människorna, min faster skulle inte tillåta det.
Det bor en ung gentleman i London.
Han kan säkert hjälpa er. att hitta ett säkert ställe.
Du förstår inte. Jag måste tillbaka.
Det är en man, den värsta av dem alla, som jag inte kan lämna.
Jag vill inte bli hans död. Varför skulle du bli det?
Om jag berättade för andra, det jag sagt till dig, och Fagins blev tagna,
kunde inget rädda honom.
Han är den mest oförskämda och han har varit så grym.
Ger du upp allt hopp om räddning för en sådan man?
Jag dras tillbaka till honom på något sätt.
Jag tror det är meningen. Även om jag visste att jag skulle dö
av hans hand till slut.
Nance?
Om vi möts igen, lovar du att du inte låter någon förfölja mig?
Och att du och den här gentlemannen håller min hemlighet.
Jag lovar. Varje söndagsnatt,
från klockan är 11 till dess den slår tolv, kommer jag att vänta
på trapporna till London Bridge.
Om jag lever.
Vill du inte ha något för besväret?
Nancy.
Gud välsigne dig.